Проект

ЗАКОН
за изменение и допълнение на Закона за автомобилните превози
(обн., ДВ, бр. 82 от 1999 г.; изм. и доп., бр. 11 и 45 от 2002 г., бр. 99 от 2003 г., бр. 70 от 2004 г., бр. 88, 92, 95, 102, 103 и 105 от 2005 г., бр. 30, 85, 92 и 102 от 2006 г., бр. 42, 80 и 109 от 2007 г., бр. 102 от 2008 г., бр. 93 от 2009 г., бр. 41 от 2010 г., бр. 17 от 2011 г., бр. 38, 50, 60, 99 и 103 от 2012 г., бр. 15, 23, 66 и 109 от 2013 г., бр. 11, 60, 98 и 107 от 2014 г., бр. 14, 60, 81 и 100 от 2015 г., бр. 32, 58 и 59 от 2016 г., бр. 9 и 93 от 2017 г., бр. 62, 80 и 105 от 2018 г., бр. 60, 71 и 108 от  2020 г., бр. 21, 22 и 23 от 2021 г., Решение № 11 на Конституционния съд на РБ от 30.09.2021 г. - бр. 84 от 2021 г., изм., бр. 67 и 88 от 2023 г., бр. 41 от 2024 г.)
§ 1. В чл. 6 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1:
а) изречение трето се изменя така:
„Регистърът съдържа: № на лиценза, наименование и правна форма на превозвача, ЕИК, адрес на управление на превозвача, имената на ръководителя на транспортната дейност, брой копия или удостоверения към съответния лиценз и регистрационните номера на превозните средства, с които превозвачът извършва дейността“;
б) създава се изречение четвърто:
„Публично видими са данните относно: № на лиценза, наименование и правна форма на превозвача, ЕИК, адрес на управление на превозвача, имената на ръководителя на транспортната дейност и брой копия или удостоверения към съответния лиценз“.
2. В ал. 3:
а) точка 1 се заличава;
б) в т. 2 думите „максимално допустима“ се заменят с „допустима максимална“ и  думите „3,5 тона, с изключение на превозите, за които по силата на международни договори, по които Република България е страна, се изисква разрешително“ се заменят с „2,5 тона“;
в) в т. 4 думите „държавните предприятия „Строителство и възстановяване“, „Транспортно строителство и възстановяване“ и „Съобщително строителство и възстановяване“ се заменят с „държавни предприятия“;
г) в т. 8 след думата „увреждания“ запетаята се заменя с „и“, а след думата „подвижност“ запетаята и думите „болни или ранени лица“ се заличават.
§ 2. В чл. 7 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1, изречение трето след думата „регистрация“ се поставя запетая и се добавя „с изключение на случаите по чл. 7а, ал. 7“.
2.	В ал. 2 основният текст се изменя така:
„Лиценз на Общността и лиценз за извършване на превоз на пътници или товари на територията на Република България с автомобили с българска регистрация, а при превоз на товари и с наети моторни превозни средства, регистрирани или пуснати в движение в съответствие с правото на друга държава - членка на Европейския съюз, се издава на търговци по смисъла на Търговския закон, които не са в производство по несъстоятелност или ликвидация, нямат публични задължения и отговарят на изискванията за“.
3.	Създават се ал. 5б-5д:
„(5б) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация” със заповед спира временно правата, произтичащи от удостоверението за професионална компетентност на лицето по ал. 5а, което е загубило добрата си репутация съгласно чл. 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1071/2009.
(5в) Заповедта по ал. 5б може да бъде оспорена по реда на Административнопроцесуалния кодекс. Оспорването не спира изпълнението.
(5г) Лице, на което временно са спрени правата, произтичащи от удостоверението за професионална компетентност, по реда на ал. 5б, може да възстанови правата си най-рано една година след спирането им по ред, определен с наредбата по ал. 3.
(5д) Едно и също лице, притежаващо удостоверение за професионална компетентност, може да бъде вписано като ръководител на транспортната дейност в не повече от два лиценза за превоз на пътници или товари“.
4.	В ал. 6 думите „и няма публични задължения“ се заличават.
5.	Алинея 7 се изменя така:
„(7) Информацията за наличието или липсата на публични задължения по ал. 2 се установява служебно по реда на чл. 87, ал. 11 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс или по реда на Закона за електронното управление“.
6.	В ал. 8:
а) точка 3 се изменя така:
„3. разполага с помещения, в които да съхранява оригиналите на търговските му документи, независимо дали са в електронен формат или в друга форма, включително договори за превоз, документи за превозните средства, с които разполага предприятието, счетоводни документи, документи, свързани с управлението на персонала, трудови договори, документи за социално осигуряване, документи, съдържащи данни за разпределението и командироването на водачите, документи за каботажните превози, времето за управление и за почивка, както и всякакви други документи, които трябва да се предоставят на компетентния орган при проверки дали предприятието спазва условията, предвидени в Регламент (ЕО) № 1071/2009;“
б) създава се т. 5:
„5. разполага с водачи и превозни средства, които обичайно се намират в експлоатационния център на предприятието, пропорционални по брой на обема на извършваните от предприятието превози“.
§ 3. В чл. 7а се създават ал. 7 и 8:
„(7) Лицензиран превозвач, който извършва автомобилен превоз на товари, може да използва наети моторни превозни средства за превоз на товари, регистрирани или пуснати в движение в съответствие с правото на друга държава - членка на Европейския съюз, при условие че:
1. периодът на използване е не по-дълъг от два последователни месеца през дадена календарна година;
2. броят на наетите моторни превозни средства е не повече от 25 на сто от моторните превозни средства за превоз на товари с българска регистрация, които са на разположение на търговеца съгласно чл. 5, параграф 1, буква „ж“ от Регламент (ЕО) № 1071/2009; процентното съотношение на наетите моторни превозни средства и моторните превозни средства за превоз на товари с българска регистрация се определя към датата на вписване на наетото моторно превозно средство в регистъра по чл. 6, ал. 1; превозвач, който разполага с повече от едно и с по-малко от четири моторни превозни средства за превоз на товари с българска регистрация, може да използва едно наето моторно превозно средство.
 (8) Лицензираните превозвачи организират работата на водачите си по такъв начин, че те да имат възможността да се върнат в експлоатационния център по чл. 7, ал. 8, т. 4 или в мястото си на пребиваване, в съответствие с изискванията на чл. 8, параграф 8а от Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, за изменение на Регламенти (ЕИО) № 3821/85 и (ЕО) № 2135/98 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета (ОВ, L 102 от 11.4.2006 г.) (Регламент (ЕО) № 561/2006), като документират начина, по който изпълняват това свое задължение, и съхраняват документацията в помещенията по чл. 7, ал. 8, т. 3“.
§ 4. В чл. 7б ал. 1 се изменя така:
„(1) Лицензираните превозвачи, лицата по чл. 24е и лицата, извършващи превози за собствена сметка, осъществяват превози на пътници и товари с моторни превозни средства от категории M2, M3, N1, N2 и N3. Превозите на пътници и товари с моторни превозни средства от категории M2, M3, N2 и N3 се осъществяват с водачи, които отговарят на изискването за квалификация на водача. Изискването за квалификация на водача се удостоверява с карта за квалификация на водача за съответната категория, свидетелство за управление на моторно превозно средство, в което е отразен хармонизирания код на Европейския съюз „95“ за съответната категория, издадено от държава - членка на Европейския съюз, или от друга държава - страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство, или от Конфедерация Швейцария, или сертификат за водач на моторно превозно средство за обществен превоз на товари по шосе. За съответствие с изискването за квалификация на водача министърът на транспорта и съобщенията или оправомощено от него длъжностно лице издават карта за квалификация на водача със срок на валидност 5 години или сертификат за водач на моторно превозно средство за обществен превоз на товари по шосе“.
§ 5. В чл. 7в се правят следните изменения:
1. В ал. 4 думите „10-дневен“ се заменят с „30-дневен“.
2. В ал. 5 думите „14-дневен“ се заменят с „30-дневен“.
§ 6. В чл. 11, ал. 1, т. 1 се създава буква „ж“:
„ж) за търговеца е получено уведомление по чл. 182, ал. 2, т. 2 или чл. 221, ал. 6 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс и в срока на приложената принудителна административна мярка по чл. 106а, ал. 1, т. 6, буква „в“ несъответствията не са отстранени“.
§ 7. В чл. 12б, ал. 1 се правят следните изменения:
1.	Точка 2 се отменя.
2. В т. 3 думите „максимално допустима“ се заменят с „допустима максимална“ и думите „3,5, с изключение на превозите, за които по силата на международни договори, по които Република България е страна, се изисква разрешително“ се заменят с „2,5“.
3. В т. 5 думите „държавните предприятия „Строителство и възстановяване“, „Транспортно строителство и възстановяване“ и „Съобщително строителство и възстановяване“ се заменят с „държавни предприятия“.
§ 8. В чл. 14а, ал. 4 се изменя така:
„(4) В едномесечен срок от подаване на заявлението министърът на транспорта и съобщенията или упълномощено от него длъжностно лице издава или мотивирано отказва издаването на разрешение. При констатиране на нередовност и/или когато е необходима допълнителна информация, Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ уведомява писмено заявителя и предоставя срок 10 работни дни за отстраняване на нередовността и/или за представяне на допълнителната информация“.
§ 9. В глава трета, раздел I се създава чл. 16а:
„Чл. 16а. (1) Националната транспортна схема включва координирани помежду им разписания по железопътния и автомобилния транспорт. Като основа на националната транспортна схема служат разписанията по железопътния транспорт, а автобусните маршрутни разписания по утвърдени транспортни схеми – републиканска, междуобластна, областни и общински, се синхронизират с тях.
(2) Включване в националната транспортна схема на автобусните разписания по ал. 1 се извършва след съгласуване от министъра на транспорта и съобщенията“.
§ 10. В чл. 17 се създава ал. 10:
„(10) Областните управители на две съседни области могат да дадат разрешение за разширяване на общинската транспортна схема на една от общините, когато към нея има ежедневни работни и ученически пътувания“.
§ 11. В чл. 19, ал. 7, изречение първо след думата „областните“ се поставя запетая и се добавя „междуобластните“.
§ 12. В чл. 24а се правят следните изменения:
1.	В ал. 3 думата „превозвача“ се заменя с „търговеца“.
2.	В ал. 8, т. 2 думата „превозвача“ се заменя с „търговеца“.
3.	В ал. 10 думата „превозвачите“ се заменят с „лицата по чл. 12, ал. 1“.
§ 13. В чл. 28 се правят следните изменения и допълнения:
1.	Алинея 1 се изменя така:
	„(1) Не се допуска извършването на каботажни превози на товари от чуждестранни превозвачи, освен когато това е разрешено съгласно международни договори, по които Република България е страна, или когато тези превози се извършват от превозвачи, притежаващи лиценз на Общността“.
2.	Създава се ал. 3:
„(3) Превозвачи, притежаващи лиценз на Общността, могат да извършват каботажни превози на товари само при условията на глава III от Регламент (ЕО) № 1072/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно общите правила за достъп до пазара на международни автомобилни превози на товари (ОВ, L 300 от 14 ноември 2009 г.) (Регламент (ЕО) № 1072/2009).“
	§ 14. В глава четвърта „Международни превози“ се създава раздел III „Специфични правила за командироването на водачи“ с чл. 34а – 34и:
„Раздел III
Специфични правила за командироването на водачи
	Чл. 34а. (1) С настоящия раздел се установяват специфични правила по отношение на командироването в рамките на предоставяне на услуги на водачи в сектора на автомобилния транспорт на територията на друга държава членка на Европейския съюз, държава - страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство, или на Конфедерация Швейцария и във връзка с административните изисквания и мерките за контрол относно командироването на тези водачи.
(2) Командироване на водач по смисъла на чл. 121а, ал. 1, т. 1, буква „а“ от Кодекса на труда е извършването на услуга за превоз на товари или пътници на територията на друга държава членка на Европейския съюз, държава - страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство или на Конфедерация Швейцария, на основание договор за транспортни услуги, сключен между български превозвач и ползвателя на услугите.
(3) Условията и редът за командироване по ал. 2 се определят с наредба на Министерския съвет. 
(4) Разпоредбите на чл. 121а, ал. 8 и чл. 215 от Кодекса на труда не се прилагат по отношение на командироването по ал. 2.
(5) Командироване на водачи по смисъла на чл. 121а, ал. 1, т. 2, буква „а“ от Кодекса на труда е извършването на услуга за превоз на товари или пътници на територията на Република България на основание договор за транспортни услуги, сключен между превозвач, установен в друга държава членка на Европейския съюз, държава - страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство или на Конфедерация Швейцария и ползвателя на услугите.
(6) Извършването на каботажни превози на територията на Република България се счита за командироване по смисъла на чл. 121а, ал. 1, т. 2, буква „а“ от Кодекса на труда.
Чл. 34б. (1) Не се счита за командироване по смисъла на чл. 34а, ал. 2 и 5, когато водачът:
1. извършва двустранни превози на товари;
2. извършва двустранни превози на пътници;
3. преминава транзитно през територията на държава членка на Европейския съюз, без да товари или разтоварва товари и без да взема или оставя пътници;
4. осъществява началната или крайната отсечка от комбиниран транспорт по смисъла на чл. 56 от Закона за железопътния транспорт, ако отсечката с автомобилен превоз сама по себе си се състои от двустранни превози.
(2) Изключението по ал. 1, т. 1 се прилага и когато в допълнение на осъществяването на двустранен превоз, водачът осъществява една дейност по товарене и/или разтоварване в държавите членки или в третите държави, които водачът пресича, при условие, че водачът не товари и разтоварва товари в една и съща държава членка.
(3) Когато двустранен превоз, който започва от държавата членка – държава на установяване, и по време на който не е извършена допълнителна дейност, е последван от двустранен превоз до същата държава на установяване, изискването за допълнителните дейности, предвидено в ал. 2, се прилага за максимално две допълнителни дейности по товарене и/или разтоварване, при условията, посочени в ал. 2.
(4) Изключението по ал. 1, т. 2 се прилага и когато в допълнение на осъществяването на двустранен превоз, водачът взема пътници веднъж и/или оставя пътници веднъж в държавите членки или третите държави, които пресича, при условие че водачът не предлага превоз на пътници между две точки в рамките на пресичаната държава членка. 
(5) Алинеи 2-4 се прилагат единствено за водачи, които управляват превозни средства, оборудвани с интелигентен тахограф, както е предвидено в чл. 8 - 10 от Регламент (ЕС) № 165/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 4 февруари 2014 г. относно тахографите в автомобилния транспорт, за отмяна на Регламент (ЕИО) № 3821/85 на Съвета относно контролните уреди за регистриране на данните за движението при автомобилен транспорт и за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт (OB, L 60/1 от 28 февруари 2014 г.) (Регламент (ЕС) № 165/2014).
Чл. 34в. Командироването при извършване на международен превоз на товари или пътници по чл. 121а, ал. 1, т. 2, буква „а“ от Кодекса на труда приключва, когато водачът напусне територията на Република България. Срокът на командироването не се кумулира с предходни периоди на командироване в контекста на подобни международни превози, осъществени от същия водач или от друг водач, когото той замества.
Чл. 34г. (1) При командироване в съответствие с чл. 34а, ал. 5 и 6 превозвачът е длъжен да представи декларация за командироване най-късно до започването на командироването на водача, като използва многоезичен стандартизиран формуляр в рамките на публичния интерфейс, свързан с Информационната система за вътрешния пазар („ИСВП“), създадена с Регламент (ЕС) № 1024/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно административно сътрудничество посредством Информационната система за вътрешния пазар и за отмяна на Решение 2008/49/ЕО на Комисията (OB, L, 316 от 2012 г.) (Регламент за ИСВП).
(2) Декларацията по ал. 1 съдържа данни за:
1. наименование на превозвача и номера на лиценза на Общността, който притежава, когато такъв номер е налице;
2. координатите за връзка с ръководителя на транспортната дейност или с друго лице за контакт в държавата членка, която е държава на установяване;
3. самоличността, адреса на местопребиваване и номера на свидетелството за управление на МПС на водача;
4. началната дата на трудовия договор на водача и приложимото за него право;
5. планираната начална и крайна дата на командироването;
6. регистрационните номера на моторните превозни средства;
7. вида на извършвания превоз – на товари, пътници, международен превоз или каботажен превоз.
(3) Превозвачът е длъжен да актуализира данните в публичния интерфейс, свързан с ИСВП, при всяко изменение на обстоятелствата по ал. 2.
(4) Превозвачът е длъжен да предостави на водача и водачът е длъжен да съхранява и предоставя при поискване по време на проверка на пътя: 
1. копие от декларацията по ал. 1 на електронен или хартиен носител;
2. доказателство за превозите, извършвани в приемащата държава членка, като например електронна товарителница (e-CMR) или информацията, посочена в член 8, пар. 3 от Регламент (ЕО) № 1072/2009;
3. тахографските записи с въведени символите на държавите членки, посетени от водача при извършването на международен автомобилен превоз или каботажен превоз, в съответствие с изискванията за регистриране и поддържане на регистри съгласно Регламент (ЕО) № 561/2006 и Регламент (ЕС) № 165/2014.
(5) Превозвачът е длъжен да изпрати чрез публичния интерфейс, свързан с ИСВП, по искане на Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ или на Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“ документите по ал. 4, т. 2 и 3 не по-късно от осем седмици от датата на искането, както и документацията за възнаграждението на водача, отнасяща се за периода на командироването, трудовия договор или равностоен документ за назначаване, отчетите за отработените часове на водача и документите, удостоверяващи плащането на възнаграждението.
(6) Когато превозвачът не представи документите в срока по ал. 5, Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ или Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“ могат да поискат чрез ИСВП съдействието на компетентните органи на държавата членка – държава на установяване. 
(7) При командироване в съответствие с чл. 34а, ал. 5 и 6 превозвачът не е длъжен да подава до Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“ заявление за командироването чрез единния национален уебсайт.
(8) Информацията от декларациите за командироване се съхранява в архива на ИСВП за целите на проверките за срок от 24 месеца. 
Чл. 34д. Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ и Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“, в рамките на своята компетентност, предоставят в срок от 25 работни дни чрез ИСВП информация във връзка с командироване на водач от български превозвач, поискана от компетентните органи на друга държава членка, в която е извършено командироването.
Чл. 34е. Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“ публикува на единния национален уебсайт актуална информация относно реда и условията за наемане на работа на територията на Република България, включително такава за елементите, от които се формира работната заплата.
Чл. 34ж. Транспортните предприятия, установени в държави, които не са членки на Европейския съюз, не получават по-благоприятно третиране от предприятията, установени в държава членка, включително когато извършват превози съгласно двустранни или многостранни споразумения за предоставяне на достъп до пазара на Европейския съюз или части от него.
Чл. 34з. При осъществяване на контролна дейност не се допуска засягане на продължителността и планираните дати на командироването.
Чл. 34и. Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ и Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“ подписват двустранно споразумение за осигуряване прилагането на разпоредбите на този раздел от предприятия с висока степен на риск, посочени в член 9 от Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно минималните условия за изпълнение на регламенти (ЕО) № 561/2006 и (ЕС) № 165/2014 и Директива 2002/15/ЕО относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/599/ЕИО на Съвета (OJ, L 102 от 11.4.2006 г.)“.
§ 15. Създава се чл. 49а:
„Чл. 49а. Изпращачът сключва договори за превоз на товари само с лицензирани превозвачи при спазване на изискванията на глави II и III от Регламент (ЕО) № 1072/2009.“
§ 16. В чл. 51 се създават ал. 3 и 4:
„(3) Равнозначен на хартиената товарителница е електронен запис, който изпълнява същите функции като хартиената товарителница (електронна товарителница), при условие че записът е въведен чрез сертифицирана информационна комуникационна платформа за електронна информация за товарни превози (eFTI), съгласно Регламент (ЕС) 2020/1056 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година относно електронната информация за товарни превози (ОВ, L 249 от 31.07.2020 г.). Електронната товарителница се предоставя в машинночетим формат чрез удостоверена и сигурна връзка с източника на данни на сертифицираната информационна комуникационна платформа за eFTI.
(4) Министърът на транспорта и съобщенията съгласувано с министъра на електронното управление определя с наредба реда за издаването, предоставянето, съхранението и последващото вписване на електронната товарителница и изискванията към информационните системи за издаването, управлението и съхранението им“.
§ 17. Създава се чл. 72а:
„Чл. 72а. В случай на забава при доставянето, ако правоимащият докаже, че от това е възникнала щета, превозвачът е длъжен да заплати обезщетение в размер на тази щета, но не повече от цената на превоза.“
§ 18. В чл. 78, ал. 1 числото „3,5“ се заменя с „2,5“.
§ 19. В чл. 89а, ал. 4 т. 5 се изменя така:
„5. списък с данни за серията и номера на диплома за образование на персонала. Към заявлението се прилагат копия от дипломи за завършено средно образование, ако същите са издадени преди 1 януари 2008 г., или копия от дипломи за завършено висше образование в страната, ако същите са издадени преди 1 януари 2012 г. Когато дипломата не е издадена от висше училище в страната и удостоверението за признаване на образованието не е вписано в регистъра за академично признаване, воден от Националния център за информация и документация, към заявлението се прилага заверен препис на удостоверението за признаване.“
§ 20. В чл. 91а се правят следните изменения:
1.	В ал. 5, в основния текст думите „Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета относно хармонизирането на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, наричан по-нататък „Регламент 3820/85“ се заменят с „Регламент (ЕО) № 561/2006“.
2. В ал. 9:
а) в т. 1 думите „Регламент 3820/85“ се заменят с „Регламент (ЕО) № 561/2006“;
б) в т. 2 думите „чл. 16, параграф 2 от Регламент 3820/85“ се заменят с „чл. 17 от Регламент (ЕО) № 561/2006“.
§ 21. В чл. 91в се създава т. 4:
„4. товарителниците.“
§ 22. В чл. 93 се правят следните изменения:
1.	В ал. 1, в основния текст след думите „документ за регистрация“ се поставя запетая и думите „или други документи, които се изискват от регламент на европейските институции, от този закон и от подзаконовите нормативни актове по прилагането му“ се заменят със „свидетелство за водач на моторно превозно средство за превоз на опасни товари, документ, удостоверяващ квалификацията на водача в съответствие с чл. 7б, ал. 1, или удостоверение „Водач на лек таксиметров автомобил“.
2.	 В ал. 2 след думите „документа за регистрация“ се поставя запетая и думите „или други документи, които се изискват от регламент на европейските институции, от този закон или от подзаконовите нормативни актове по прилагането му“ се заменят със „свидетелство за водач на моторно превозно средство за превоз на опасни товари, документ, удостоверяващ квалификацията на водача в съответствие с чл. 7б, ал. 1, или удостоверение „Водач на лек таксиметров автомобил“.
§ 23. В чл. 93в се правят следните изменения и допълнения:
1.	Алинея 16 се изменя така:
„(16) Наказва се с глоба 100 лв. водач на превозно средство, оборудвано с дигитален или аналогов тахограф, който в нарушение на чл. 34, параграфи 6 и 7 от Регламент (ЕС) № 165/2014 не е въвел в тахографския лист или в дигиталния тахограф:
1. символа на държавата, в която е започнал и завършил дневното работно време;
2. символа на държавата, в която влиза след преминаване на граница на държава членка, в началото на първото си спиране в тази държава.“
2.	В ал. 17 числото „28“ се заменя с „56“.
3.	Създава се ал. 25:
„(25) Водач, който управлява моторно превозно средство, оборудвано с тахограф, и не използва тахографски лист или карта на водач всеки ден, през който управлява превозното средство, считано от момента на поемането му, съгласно изискванията на чл. 34, параграф 1, изречение първо от Регламент (ЕС) № 165/2014, се наказва с глоба 1500 лв.“
§ 24. В чл. 96д, ал. 1 след думите „Регламент (ЕО) 1071/2009“ се добавя „или Регламент (ЕО) № 561/2006“.
§ 25. В чл. 104 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 7 след думата „съхраняват“ се добавя „товарителниците“ и се поставя запетая, а думите „365 дни“ се заменят с „една година“.
2.	Създава се ал. 14:
„(14) Превозвач, който не е организирал работата на водачите съгласно изискванията на чл. 8, параграф 8а от Регламент (ЕО) 561/2006, се наказва с имуществена санкция 150 лв.“
§ 26. Създава се чл. 104к:
„Чл. 104к. Изпращач, който сключи договор за превоз на товари в нарушение на разпоредбите на глава II и III от Регламент (ЕО) № 1072/2009, се наказва с глоба или с имуществена санкция 1500 лева“.
§ 27. В чл. 105 се създава ал. 4:
„(4) За нарушение на изискванията на Регламент (ЕО) № 561/2006 и Регламент (ЕС) № 165/2014, за което не е предвидено друго наказание, се налага глоба или имуществена санкция 300 лв.“.
§ 28. В чл. 106а се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1:
а) в т. 3 се създава буква „ж“:
„ж) превоз на пътници или товари, в което е монтирано устройство за подправяне на данните, записани в тахографския лист или съхранени в дигиталния тахограф или в картата на водача, или на разпечатките от дигиталния тахограф – до отстраняване на нарушението в най-близкото място за сервизна дейност на лице, регистрирано по реда на чл. 89а“;
б) в т. 6 се създава буква „г“:
„г) когато за търговеца е получено уведомление по чл. 182, ал. 2, 
т. 2 или чл. 221, ал. 6 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс – до погасяване на изискуемите публични задължения, но не повече от три месеца. Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ извършва служебна проверка за наличието или липсата на задължения по реда на чл. 87, ал. 11 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс“.
2.	В ал. 2, т. 1 думите „букви „б“ и „в“ се заменят с „букви „б“, „в“ и „ж“.
3.	В ал. 6 думите „или водачът“ се заличават, а думата „придвижва“ се заменя с „организира придвижването на“.
4.	Създава се нова ал. 8:
		„(8) В случаите по ал. 1, т. 4 и 5 свидетелството за управление на водача се изземва със съставянето на акта за установяване на административно нарушение“.
5. Досегашната ал. 8 става ал. 9.
6. Създава се ал. 10: 
„(10) В случаите по ал. 1, т. 4, буква „б“ свидетелството за управление на моторно превозно средство се връща след отстраняване на нарушението, но не по-късно от една година от отнемането му, а в случаите по ал. 1, т. 4, буква „в“ – след изтичането на едногодишния срок“.
§ 29. В Допълнителните разпоредби се правят следните изменения и допълнения:
1. В § 1:
а) в т. 4:
аа) в  буква „а“ след думата „средства“ се добавя „с българска регистрация“;
аб) в буква „б“ след думата „средства“ се добавя „с българска регистрация“.
б) в т. 15 думата „извършван“ се заменя със „за чужда сметка или срещу възнаграждение, извършван временно“ и думата „регистриран“ се заменя с „установен“.
в) точка 29 се изменя така:
„29. „Допустима максимална маса“ е разрешената максимална маса на пътното превозно средство в натоварено състояние, определена за допустима от компетентните органи“.
г) създава се т. 29а:
„29а. „Технически допустима максимална маса“ е максималната маса на пътното превозно средство в натоварено състояние, посочена от производителя, допустима за неговата конструкция и производствено изпълнение“.
д) в т. 49 след думата „областните“ се поставя запетая и се добавя „междуобластните“.
е) създават се т. 60 и 61:
„60. „Двустранен превоз на товари“ е движението на товари въз основа на договор за превоз от държава членка – държавата на установяване, съгласно определението в чл. 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1071/2009 до друга държава членка или до трета държава или от друга държава-членка или трета държава до държавата членка на установяване.
61. „Двустранен превоз в рамките на международен случаен или редовен превоз на пътници, по смисъла на Регламент (ЕО) № 1073/2009“ е превоз, при който водачът извършва някое от следните действия:
а) взема пътници в държава членка – държавата на установяване, и ги оставя в друга държава членка или в трета държава;
б) взема пътници в държава членка или трета държава и ги оставя в държава членка – държавата на установяване, или
в) взема и оставя пътници в държава членка – държавата на установяване, с цел извършване на местни екскурзии в друга държава членка или в трета държава в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/2009“.
2. В § 2:
а) досегашният текст става ал. 1;
б) създава се ал. 2:
„(2) Във връзка с предоставянето на административните услуги, предвидени в този закон и в Закона за движението по пътищата, Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ има право на достъп до следните регистри и информационни фондове:
1. Търговския регистър и регистъра на юридическите лица с нестопанска цел към Агенцията по вписванията;
2. Регистрите и информационните фондове по чл. 165, ал. 1, т. 6 от Закона за движението по пътищата;
3. Централизирана автоматизирана информационна система „Съдебен статус“;
4. Регистъра на уведомленията за трудовите договори и уведомления за промяна на работодател – справка за актуалното състояние на всички/действащите трудови договори към Националната агенция за приходите;
5. Регистъра на задължените лица към Националната агенция за приходите;
6. Националния регистър на българските лични документи;
7. Регистър на лечебните заведения;
8. Регистър на всички действащи, прекъснали и завършили студенти и докторанти;
9. Регистър за академично признаване“.

ДОПЪЛНИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

§ 30. Този закон въвежда разпоредби на Директива (EC) 2020/1057 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за определяне на специфични правила във връзка с Директива 96/71/ЕО и Директива 2014/67/ЕС за командироването на водачи в сектора на автомобилния транспорт и за изменение на Директива 2006/22/ЕО по отношение на изискванията за изпълнение и Регламент (EC) № 1024/2012 (OB, L 249 от 31 юли 2020 г.) и Директива (ЕС) 2022/738 на Европейския парламент и на Съвета от 6 април 2022 година за изменение на Директива 2006/1/ЕО относно използването на превозни средства, наети без шофьори, за автомобилен превоз на товари.

§ 31. Навсякъде в закона думите „министърът на транспорта, информационните технологии и съобщенията“, „министъра на транспорта, информационните технологии и съобщенията“ и „Министерството на транспорта, информационните технологии и съобщенията“ се заменят съответно с „министърът на транспорта и съобщенията“, „министъра на транспорта и съобщенията“ и „Министерството на транспорта и съобщенията“.

ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

§ 32. Законът влиза в сила от деня на обнародването му в „Държавен вестник“, с изключение на:
1.	Параграф 16 относно чл. 51, ал. 3, който влиза в сила от 
1 юли 2027 г.
2.	Параграф 18 относно чл. 78, ал. 1, който влиза в сила от 1 юли 
2026 г.