Проект!

НАРЕДБА 
за изменение и допълнение на Наредба № Н-6 от 11.12.2009 г. за формиране и управление на музейните фондове (обн., ДВ, бр. 2 от 8.01.2010 г.)

§ 1. Наименованието на наредбата се изменя така: 
"Наредба № Н-6 от 11.12.2009 г. за формиране, управление и идентификация на музейните фондове“.
§ 2. В чл. 1, ал. 1 се изменя така:
„Чл. 1. (1) С наредбата се определят условията и редът за формиране, управление и идентификация на музейните фондове“.
§ 3. В чл. 2, ал. 6 се изменя така:
„(6) Движимите културни ценности, инвентирани в музейните фондове се отчитат счетоводно съгласно действащото законодателство“.
§ 4. В чл. 3 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 3 думите „Регистъра на движимите културни ценности в Министерството на културата“ се заменят с „ Регистъра по чл. 100 от ЗКН“.
2.	Алинея 4 се отменя.
3.	В ал. 5 след думата „основния“ се добавя „и обменен“.
§ 5. В чл. 4, ал. 4, изречение второ, след думите “се прилага и от“ се добавя „държавните“.
§ 6. В чл. 5, ал. 2 думата „всички“ се заличава.
§7. Чл. 6 се изменя така:
„ Чл. 6. В научноспомагателния фонд се включват:
1. материали, изработени за нуждите на експозицията на музея - копия на културни ценности, рисунки, карти, таблици, диаграми, схеми, чертежи, макети и др.;
2. печатни материали, излезли в масов тираж, когато са свързани или отразяват дейността на музея и съхраняваните в него културни ценности - плакати, афиши, листовки, книги, вестници и др.;
3. фотографии в масов тираж като албуми, рисунки и фотографии, които са изработени за нуждите на музея - до 10 бр.;
4. факсимилета и фотокопия от оригинални снимки и документи, веществени материали, аудио-визуални записи и др.;
5. образци от селскостопански култури и други природни експонати, които лесно се похабяват;
6. видео и аудио материали, съхранени на различни видове носители.
7. други предмети или материали, когато са от значение за изследователската, експозиционната и образователната дейност на музея.
8. природни образци, които не са културни ценности и са от значение за изследователската, експозиционната и образователната дейност на музея.
9. вещи от съвременността, които съответстват на тематичния обхват на музея и в съвкупност представляват научен, културен, обществен и религиозен интерес, но не отговарят на критерия за възраст за културна ценност.
§8.  Създава се нов Раздел IIа с наименование „Идентификация на придобити от музея вещи“ с чл.6а – 6е“
„Раздел IIа Идентификация на придобити от музея вещи
Чл. 6а  (1) Музеите извършват идентификация по реда на този раздел, когато придобиват вещ, която може да се определи като културна ценност, както и тези, инвентирани в научноспомагателния фонд, които са придобили такива характеристики.
(2) На идентификация подлежат всички вещи придобити и предоставени на музея.
(3) Чрез идентификацията се определя:
1. дали дадено материално свидетелство съответства на критериите за културна ценност;
2. класификацията на културните ценности според принадлежността им към определен исторически период съгласно чл. 52 от Закона за културното наследство (ЗКН) и според научната и културната област, към която се отнасят, съгласно чл. 53 от същия закон;
3. класификацията на културните ценности, които отговарят на критериите за национално богатство, чрез предоставяне на статут на национално богатство.
(4) Музеят може да извърши идентификация на културна ценност съвместно с друга научна или културна организация или висше училище, когато не разполага с необходимите материални условия за това. Отношенията между научната и културната организация, висшето училище и музея, извършващ идентификацията, се уреждат с писмен договор.
Чл. 6б. (1) Идентификацията на придобити от музея вещи се извършва въз основа на писмена заповед на директора на музея в случаите на:
1. предадени в музея движими археологически находки, издирени при теренни проучвания;
2. поети за съхранение в музея вещи по реда на чл. 94, ал. 1 ЗКН;
3. придобити от музея вещи чрез покупка или дарение.
4. придобити вещи от издирвателска и изследователска дейност. 
5. предоставени от държавни органи за фондовете на музея вещи, които са държавна собственост. 
(2) Заповедта по ал. 1 се издава в 14 дневен срок от постъпването на вещта, като в същата се посочва срок за изпълнение.
(3)  Срокът за извършването на идентификацията не може да бъде по-дълъг от шест месеца. По изключение, с мотивирано предложение от председателя на комисията по чл 6в до директора на музея, срокът може да бъде удължен до три години по приложен график.
Чл. 6в (1) Идентификацията на културни ценности се извършва от комисия, в състава на която задължително се включват:
1. музейни специалисти от специализираните отдели на съответния музей;
2. при необходимост външен за музея експерт в съответната област, вписан в регистъра по чл. 96, ал. 4 ЗКН;  
3. при необходимост лице, вписано в регистъра по чл. 165 ЗКН.
 (2) Отношенията между музея и външните членове на комисията се уреждат с писмен договор.
Чл. 6г (1) Заседанието на комисията се свиква от нейния председател и се счита за редовно, когато присъства целият състав.
 (2) За всяко заседание се води протокол, в който се вписват приетите от комисията решения. Протоколът се утвърждава от директора на музея.
Чл. 6д (1) За резултатите от идентификацията комисията изготвя експертно заключение по образец съгласно приложение № 6 към чл. 17, ал. 1 от  Наредбата по чл. 107 от ЗКН.
(2) В експертното заключение комисията посочва, че:
1. вещта не съответства на изискванията за културна ценност, или
2. вещта съответства на изискванията за културна ценност;
3. за вещта са налице достатъчно данни за съответствие и на критериите за национално богатство – в случаите по т. 2.
(3) За вещи, които отговарят на чл. 7, ал. 3 и 4 от ЗКН комисията не съставя експертни заключения, но съставя опис, приложение към протокола.
 	(4) В експертното заключение по ал. 2, т. 2 и 3 комисията посочва и класификацията на културната ценност според принадлежността й към определен исторически период съгласно чл. 52 от ЗКН и според научната и културната област, към която се отнася, съгласно чл. 53 от същия закон.
 (5) В случаите по ал. 2, т. 2 и 3 експертното заключение задължително включва информация за наименованието, описанието, състоянието, теглото, авторството, мястото и времето на създаване, материалите на изготвяне, техниката, размерите, специфичните особености и други характеристики, както и най-малко две цветни изображения на културната ценност /лице и гръб/ с размери не по-малки от 8/12 см. Върху долния десен ъгъл на снимката се полагат печатът на музея и подписът на председателя на комисията. Печатът трябва да обхваща и част от долния десен ъгъл на определеното за снимката поле. Експертното заключение може да не съдържа някои от характеристиките, когато не е възможно тяхното определяне.
(6) В случаите по ал. 2, т. 2 и 3 с експертното заключение се предлагат и съответни предписания за съхранението на културната ценност.
(7) Експертното заключение се счита за прието ако 2/3 от членовете са изразили едно и също становище по ал. 2, т. 1-3. Член на комисията, който изразява различно становище, подписва експертното заключение, като излага мотивите си за изразеното становище.
(8) Експертните заключения се изготвят и подписват в един екземпляр с поредни номера за всяка календарна година, подпечатват се с печата на съответния музей и се съхраняват в научния архив на музея.
(9) Експертното заключение се съхранява и на електронен носител в научния архив на музея.
Чл. 6е (1) Когато за вещта са налице достатъчно данни за съответствие и на критериите за национално богатство се прилага чл. 99 от ЗКН. 
(2) Директорът на музея разпорежда вписване на статута на движимата културна ценност по ал. 1 след издаване на заповедта по чл. 100, ал. 4 от ЗКН.
§9.  Чл. 9 се изменя така:
„ Чл. 9. (1) При постъпване на движими вещи от физически и юридически лица за покупка или дарение, които могат да се определят, но не са идентифицирани като движими културни ценности, се издава Акт за приемане-предаване на движими културни ценности/движими вещи по образец съгласно Приложение № 2.
(2) При покупка и дарение към Акта по ал. 1 се прилага и документ за собственост или декларация за произход.
(3) Предадените в музея археологически находки, постъпват с приемо-предавателен протокол и акт по ал. 1.
(4) Актът по ал. 1 се съставя в три екземпляра, по един за приемащия и предаващия, а третият остава в кочана, който след приключване се съхранява в научния архив на музея.
(5) Служителите, които имат право да приемат движими вещи, се определят със заповед на директора на музея. 
(6) За движими вещи, които могат да се определят като културни ценности, придобити при теренни проучвания с изключение на теренните археологически проучвания, ръководителят на проучването осигурява редовно водене на полеви дневник и на полева инвентарна книга, които след приключването им се предават в научния архив. Полевата инвентарна книга се води по образец съгласно Приложение № 3.
(7) Полевата документация от теренните проучвания с изключение на теренните археологически проучвания се предава в музея на хартиен носител с протокол, подписан от ръководителя на проучванията и директора на музея или упълномощено от него лице.
(8) Протоколът по ал. 3 и полевата документация по ал. 3 и 7 се съхраняват в научния архив на музея.
§10. Създава се нов чл. 9а:
„Чл. 9а (1) Музеите водят Книга за движението на формулярите и регистрите, по образец, съгласно Приложение № 4.
 (2) Книгата по ал. 1 се прономерова, прошнурова, заверява от директора и се подпечатва с печата на музея. Същата се води и съхранява от определено със заповед на директора на музея длъжностно лице.
 (3) Подлежащите на вписване документи се прономероват, прошнуроват, заверяват с подписа на директора, подпечатват се печата на музея и се предоставят на длъжностните лица срещу подпис в Книгата за движение на формулярите и регистрите.
(4) След приключване на екземплярите в съответния кочан, същият се предава на длъжностното лице по ал. 2 като всеки нов кочан продължава номерацията на предходния.
(5) Приключените кочани с формуляри се предават срещу протокол в Научния архив, където се завеждат и съхраняват.
§11.  В чл. 10 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 2 т. 3 след думата „научноспомагателния“ се добавя „фонд в“
2.	Създава се нова ал. 3 със следния текст:
„ (3) Прехвърлянето по ал. 2, т. 5 се извършва след процедура по идентификация по реда на Раздел IIa от настоящата наредба.
3.	В ал. 5 след думата „специалисти“ се добавя „от съответния музей“.
§12. В чл. 11, ал. 3 след думата „отдели“ се добавя „колекции“.
§13. В чл. 13 се  правят следните изменения и допълнения:
1.Създава се нова ал. 2 със следния текст:
 „(2) С мотивирано писмено предложение от уредника, директорът на музея може със заповед еднократно да удължи срока по ал. 1 с един месец.“
1.	Досегашната ал. 2 става ал. 3 и в нея се създава изречение второ:
При допълнителни вписвания в инвентарните книги се поставя дата и подпис на лицето, което е извършило вписването.
§14. В чл. 14 ал. 2 се изменя така:
„(2) Актът по ал. 1 се съставя в два екземпляра, от които първият се предава в счетоводството, а вторият остава в старата инвентарна книга.
§15.  В чл. 15 ал. 1- 3 се изменят така:
„15. (1) На движимите културни ценности и предметите и материалите от научноспомагателния фонд, инвентирани в музейните фондове, се поставят отчетни обозначения, които представляват специфични шифровани белези (шифър и инвентарен номер), сочещи тяхната принадлежност към определен музей. Шифърът включва абревиатура от наименованието на музея и фонда.
 	(2) Шифърът на музея се определя със заповед на министъра на културата.
(3) На движимите културни ценности, предметите и материалите от научноспомагателния фонд, инвентирани като колекции и комплекти, се поставя инвентарният номер, под който е записана цялата колекция, а в индекс - поредната цифра, под която дадена културна ценност се числи към определен комплект.“
§16.  В чл. 16 се правят следните изменения:
1.	Ал. 1  се изменя:
„ (1) Отчетното обозначение върху движимата културна ценност се изписва четливо и трайно, с определен цвят и вид боя, избрани от музея.“
2.	В ал. 2 изречение второ се отменя.
3.	Ал. 3 се отменя.
§17.  Създава се нов чл. 18а със следния текст:
„Чл. 18а. Отчетни обозначения се поставят върху предметите и материалите, включени в научноспомагателния фонд.“
§18.  В чл. 19 се правят следните изменения и допълнения:
1.	Ал. 3 се изменя така:
„(3) Всяко фондохранилище и експозиционна зала има постоянен номер. Със заповед на директора на музея се определя постоянният номер, местоположението и броят на фондохранилищата. Постоянният номер на фондохранилището се посочва в музейната документация. 
2.	Създава се нова ал. 4:
„(4) Във фондохранилищата не се допуска съхранението на неидентифицирани или неинвентирани движими културни ценности и предмети.
3. Досегашната ал. 4 става ал. 5 и се изменя така:
„(5) Движимите културни ценности се подреждат във фондохранилищата по групи, видове и колекции с цел да се осигури по-доброто им опазване и да се улесни тяхното ползване и инвентаризация.
4.	Досегашната ал. 5 става ал. 6.
5.	Досегашната ал. 6 става ал. 7 и се изменя така:
„(7) Всяко фондохранилище се заключва с отделен ключ в два броя. Първият се съхранява от материално отговорното лице, а вторият в запечатана кутия с подпис и печат на музея. Кутията се предава срещу подпис на дежурния, охраната или на друго определено със заповед на директора длъжностно лице, като това се отбелязва в специална книга. Вторият екземпляр от ключа се ползва само в случаите, предвидени в тази наредба, както и при бедствие.
6.	Създава се нова ал. 8 със следния текст:
„(8) Достъпът до фондохранилищата се урежда с вътрешни правила, утвърдени със заповед на директора на музея.“
§19.  Чл. 20 се изменя така:
„Чл. 20. (1) Движими културни ценности могат да бъдат временно предоставяни извън музея само въз основа на писмена заповед на директора на музея. 
(2) В случаите по ал. 1 се съставя акт за приемане - предаване по образец съгласно Приложение № 2. Актът се съставя в три екземпляра, по един за приемащия и предаващия, а третият остава в кочана, който след приключването му се съхранява в научния архив. 
(3) Предоставянето по ал. 1 се извършва с писмен акт между предаващата и приемащата страна, в който са посочени условията за съхранение и експониране, режимът на охрана и застраховането на културната ценност. 
(4) Движението на движимите културни ценности вътре в музея се извършва при условия и ред, регламентиран във вътрешните правила по чл. 19, ал. 8.
(5) В случаите по ал. 4 се изготвя протокол за приемане - предаване по образец, утвърден от директора на музея.
§20. В чл. 21 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 2, изречение второ се изменя така: „Предаването и приемането се осъществява в присъствието и със съдействието на лицата, които предават и приемат културните ценности.“
2. Създават се нови ал. 3 и 4:
(3) При отсъствие на предаващия поради смърт, запрещение, трайна неработоспособност или продължителен отпуск предаването се извършва от комисията по ал. 2 на новоопределено длъжностно лице.
(4) За работата си комисията по ал. 2 съставя протокол в три екземпляра, одобрен от директора на музея. Първият екземпляр се дава на предаващия, вторият на приемащия, а третият остава в научния архив на музея“.
§21. В чл. 22, ал. 2, изр. 3 и 4  се изменят така:
„За вземането или връщането на културната/ните ценност/и се съставя протокол, след което се запечатва фондохранилището или витрината в експозиционната зала, където се съхраняват те. Протоколът се прилага към издадената заповед и копие от тях се предава в научния архив и на длъжностното лице при неговото завръщане или определяне“. 
§22. В чл. 23, ал. 1, второ изречение, думите „приложение № 13“ се заменят с „приложение № 12“.
§23.  В чл. 24 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1 думите „в три екземпляра“ се заличават.
2.	В ал. 3 думата „Съществените“ се заменя с „Констатираните“.
§24. В чл. 25, ал. 3 след думите „информацията за“ се добавят „движимите културни ценности и“.
§25.  В чл. 26 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1 накрая се добавя „ на електронен носител и при необходимост и хартиен“.
2.	Ал. 2 се изменя така:
„ (2) Научният паспорт съдържа:
1. наименование на музея;
2. наименование на отдела/сбирката;
3. наименование на движимата културна ценност;
4. броя на движимите културни ценности;
5. шифър и инвентарен номер;
6. снимка с резолюция, позволяваща нейното отпечатване в размер на снимката 9/13см. 
7. стар инвентарен номер;
8. акт за приемане - предаване на движими културни ценности/движими вещи;
9. номер на експертното заключение;
10. описание на движимата културна ценност (тегло, размери, материал, техника и др.);
11. датировка /при възможност/;
12. състояние на движимата културна ценност;
13. историческа справка;
14. местонахождение;
15. предишен собственик;
16. номер на фотонегатива или дигиталния носител;
17. регистрационен номер в Регистъра по чл. 100 от ЗКН;
18. местосъхранение;
19. библиографска справка;
20. научни публикации;
21. консервация и реставрация;
22. участия в изложби;
23. копия на движимата културна ценност;
24. акт за ликвидация;
25. трите имена и длъжност  на лицето, съставило/допълнило научния паспорт;
26. дата на съставяне/допълване на научния паспорт.
27. забележка
3. В ал. 3 думата „движимата“ се заменя с „движима“. 
4. Създава се нова ал. 6 със следния текст:
„(6) В случаите, когато научните паспорти се създават и съхраняват само в електронен вид се спазват следните изисквания:
1.	Електронният паспорт се изготвя в общодостъпен формат - odt. Docx и др.;
2.	За всеки паспорт се създават поне две защитени копия;
3.	Работните версии се съхраняват на различни физически локации от архивните им версии.
4.	Създава се нова ал. 7 със следния текст:
„(7) Директорът на музея утвърждава със заповед вътрешни правила за начина на създаване, допълване, архивиране и възстановяване на информацията в електронен вид.    
5. Досегашните ал. 6 и 7 стават съответно ал. 8 и 9.
§26.  В чл. 27 текстът след „електронна обработка“ се заличава.
§27.  Чл. 28 се отменя.
§28.  Чл. 29 се изменя:
„Чл. 29. (1) Музеите извършват инвентаризации за проверка на наличността на движимите културни ценности/вещи, за проследяване състоянието им, както и това на инвентарните книги. 
(2) Инвентаризация на движимите културни ценности/вещи се извършва в следните случаи:
1. проверка по реда на чл. 30;
2. извършване на смяна на материално-отговорното лице;
3. по разпореждане на министъра на културата;
4. по инициатива на директора на музея;
5. при бедствия, кражби и други.
(3) Движимите културни ценности, предоставени на друг музей за период по-дълъг от една година се инвентаризират от музея, поел съхранението им, освен ако в договора за временно предоставяне не е уредено друго. Инвентаризацията в този случай се извършва чрез сравняване на записванията в Книгата за временно постъпление и наличните движими културни ценности.
(4) Екземпляр от протокола за извършената инвентаризация по ал. 3 се предоставя на музея, който е предоставил движимите културни ценности.
(5) Инвентаризацията се извършва от комисия чрез сравняване на записванията в инвентарните книги и наличните движими културни ценности в присъствието и съдействието на съответното материално-отговорно лице или в случаите по ал. 2, т. 2 в присъствието на предаващото и приемащото лице. При трайно отсъствие на материално отговорното лице се прилага процедурата по чл. 22, ал. 2.
(6) Директорът на музея издава писмена заповед за извършването на инвентаризация, в която се определят:
1.  срокът за започване и приключване на инвентаризацията;
2. съставът на комисията, която участват най-малко двама музейни специалисти и един счетоводител;
3. движимите културни ценности/вещи, които подлежат на инвентаризация по репрезентативния метод. 
§29. Чл. 30 се изменя така:
„Чл. 30. (1) Ежегодната инвентаризация на движимите културни ценности/вещи по чл. 29, ал. 2, т. 1 се извършва, както следва:
1. пълна инвентаризация на основния, обменен и научноспомагателен фонд - един път на пет години, като се включват всички движими културни ценности, а когато те са не повече от 400 - ежегодно;
2. инвентаризация на движимите културни ценности от благородни метали и скъпоценни камъни или украсени с тях, както и на вписаните в Регистъра по чл. 100 от ЗКН - ежегодно;
3. инвентаризация по репрезентативния метод - ежегодно.
(2) Инвентаризацията по репрезентативния метод се извършва в рамките на всяка календарна година на всички движими културни ценности от основен и обменен фонд, като при музейни фондове с повече от 400 движими културни ценности тя включва проверка, както следва:
1. при движими културни ценности от 401 до 5000 се проверяват най-малко 400;
2. при движими културни ценности от 5001 до 10 000 се проверяват най-малко 800;
3. при движими културни ценности от 10 001 до 15 000 се проверяват най-малко 1000;
4. при движими културни ценности над 15 000 се проверяват най-малко 1200.
(3) Инвентаризация по репрезентативния метод се извършва всяка година на различни движими културни ценности спрямо предходната и обхваща всички специализирани отдели.
§30. Чл. 31 се изменя така:
„Чл. 31. (1) Инвентаризацията приключва с изготвяне и подписване на протокол на инвентаризационната комисията, в който се посочват:
1.	констатациите за наличността на движимите културни ценности, тяхното състояние и настъпилите промени от последната инвентаризация;
2.	състоянието на отчетните обозначения;
3.	липсите;
4.	несъответствия между описанията на движимите културни ценности в инвентарните книги и текущия им вид и състояние;
5.	предложения за бракуване;
6.	наличие на неинвентирани вещи в съответното фондохранилище, когато има данни за такива;
7.	предложения за промени в отчетната документация, когато е необходимо. 
(2) При установени липси, длъжностното лице, което отговаря за движимите културни ценности има право да направи писмено възражение в 14-дневен срок от връчване на протокола. При основателност на възраженията, директорът на музея разпорежда допълнителна проверка в срок от един месец, за която се изготвя допълнение към протокола от инвентаризацията. 
(3) След изпълнението на процедурите по ал. 2, директорът на музея предприема незабавно действия за уведомяване на компетентните органи и собственика на липсващите движими културни ценности.
§31. Наименованието на раздел VIII се променя така: 
„VIII Отписване на движимите културни ценности/предмети“.
§32. В чл. 32 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1 :
а) Точка 4 се изменя така:
„4. за които комисия по идентификация е установила, че са загубили това си качество като движими културни ценности;
б) създават се т. 5 и 6:
„5. за които е доказано, че са опасни за живота и здравето на хората;
6. които са бракувани.“
2. В ал. 2:
а) В изречение първо след думата „разпорежда“ се добавя „с писмена заповед“;
б) В изречение второ думите „по ал. 1, т. 1-4“ се заменят с „по ал. 1, т. 1- 6“
3.	Ал. 3 се изменя така:
„ (3)  В случаите по ал. 1, т. 3 директорът на музея:
1.	уведомява незабавно органите на Министерство на вътрешните работи и Министерство на културата;
2.	разпорежда с мотивирана заповед отписване на движимите културни ценности от съответния фонд въз основа на предложение на комисията по инвентаризация и приключили процесуално-следствени действия.
4.	Ал. 4  се изменя така: 
„(4) Движимите културни ценности, за които комисия по идентификация е установила, че са загубили това си качество, могат да бъдат бракувани по предложение на същата комисия. Комисията съставя протокол за брак по образец съгласно Приложение №13, който се утвърждава от директора на музея, и предлага начина за ликвидация на вещите“. 
5.	Ал. 5 се изменя така:
„(5) Бракуването на вещи по ал. 4 в музеите се извършва след съгласуване с министъра на културата и собственика им.
6.	 Създава се нова ал. 6:
„(6) Ликвидацията се извършва от комисия, назначена с писмена заповед на директора на музея, която съставя акт за ликвидация съгласно Приложение № 14. В състава на комисията се включва представител на Министерство на културата.
6. Досегашната ал. 6 става ал. 7 и се изменя така:
„(7) Документацията за брак и ликвидация се вписват в графа "Забележка" на инвентарната книга и научния паспорт, след което се предават за съхранение в научния архив на музея“. 
§33. Създава се нов чл. 33:
„Чл. 33 (1) Бракуване на предмети от научно-спомагателния фонд се осъществява след предложение на комисията по инвентаризация и писмена заповед на директора на музея, в която се посочва основанието за бракуване.
(2) Със заповедта по ал. 1 се определя комисия за ликвидация, в която се включва представител на Министерство на културата и представител на собственика. 
(3) Комисията по ал. 2 съставя акт за ликвидация, съгласно Приложение № 14 .
(4) На отписване от научно-спомагателния фонд подлежат предмети:
1. за които е отнето по съответния ред от музея правото на ползване; 
2. които са откраднати, загубени или унищожени;
3. за които е доказано, че са опасни за живота и здравето на хората;
4. които са бракувани.
§34.  В параграф 1, т. 2 от Допълнителната разпоредба се изменя така:
 „2. Репрезентативен метод е вид проверка на предварително определена част от основния, обменния и научно-спомагателния фонд, извършена на принципа на случайния избор на движими културни ценности.“
 § 35. Приложение № 1 към чл. 4, ал. 3 се изменя така:     

 „Приложение № 1 към чл. 4, ал. 3 
 Състав на основните фондове на специализираните музеи    
 I. Състав на основен фонд на природонаучните музеи и отдели "Природа"на регионалните и общинските музеи:     
 1. палеонтологични, които съдържат останки от изкопаеми животни и растения и техните вкаменени отпечатъци;    
 2. минералогични и петрографски образци;     
 3. зоологически материали, които включват препарирани животни, скелети,черепи, кожи, раковини, спиртни и формалинови препарати и др.;    
 4. ботанически материали, които включват хербаризирани растения,образци от растения и др.    
 II. Състав на основен фонд на историческите музеи:     
1. археологически културни ценности, които отразяват материалната и духовната култура по българските земи и се определят, като:    
 а) архитектурни фрагменти - капители, колони, фризове, корнизи, мозайки и др.;     
б) статуи, надгробни плочи, плочи с изображения и надписи;     
в) украшения и накити - гривни, пръстени, обици, металически части от колани;    
 г) съдове от метал, стъкло, камък, глина и др.;     
д) оръдия - земеделски и занаятчийски, изработени от камък, кост, метал;     
е) оръжия;    
 ж) предмети от бита и облекло;     
з) скъпоценни камъни; 
и) филателия;   
 й) монети, печати и др.;    
 2. етнографски културни ценности, колекции и технически комплекси от епохата на османското владичество, Възраждането до наши дни, характеризиращи развитието на производството, обществените отношения, икономиката, културата, бита и вярванията на населението, които се определят, като:    
 а) оръдия на труда;     
б) предмети от бита, части и комплекти облекло, украшения;
в) предмети, свързани с празнично-обредната дейност;     
г) образци от продукцията на домашните занаяти, занаятчийството, фабричната промишленост и селското стопанство;     
д) образци от суровини, полуфабрикати, готова продукция и др.;   
  3. икони, щампи, църковна утвар, тъкани, надгробия, фрагменти от стенописи, миниатюри и др. от всички религиозни култури;     
4. предмети и документи, свързани със:     
а) исторически събития за живота на народите, населявали нашите земи;     
б) борбите на българския народ за национално освобождение;     
в) живота и творчеството на видни политически и обществени дейци,бележити личности в областта на науката, културата, изкуството,техниката, икономиката, военното дело и др.;     
5. писмени културни ценности - ръкописи, архиви, старопечатни книги, книги с автографи, редки издания;    
6. Фото, аудио и видео материали – оригинални негативи и позитиви, диапозитиви и диаленти, киноленти, както и видео- и дигитални записи, звукозаписи, отразяващи важни факти, събития, процеси и явления от обществения живот;     
7. архитектурни модели и снимки, чертежи, планове, щампи, рисунки, картини и др., изобразяващи съществуващи или вече изчезнали исторически и архитектурни културни ценности;     
8. монети, банкноти, печати и др.;    
9. ордени, медали, значки, плакети и др. отличия и почетни знаци; 
10. модели и макети, създадени в процеса на научната, художественотворческата и изобразителната дейност, които се явяват оригинали за следващите производства или за построяването на съответните обекти.    
III. Състав на основен фонд на къщите - музеи за исторически личности: лични вещи и документи, предмети - характеризиращи историческата епоха, в която са живели и работили отделните лица, творби на литературата и изкуството, посветени на патрона на музея.    
IV. Състав на основен фонд на къщи - музеи за дейци на културата и изкуството:     
1. документални материали, ръкописи и оригинални предмети, характеризиращи творчеството на писатели, литературоведи, художници, композитори, дейци на театралното и музикалното изкуство, киноизкуство и др.;     
2. произведения на изкуството с бележки и поправки на автора, с автографи на творци и оригинални илюстрации към тях;     
3. оригинални произведения на изкуството и авторски повторения - живопис, графика, скулптура и др.;     
4. лични вещи, свързани с творческия процес - палитри, четки, стативи,инструменти и др.;     
5. звукозаписи, фотоснимки, киноленти, видео- и дигитални записи, характеризиращи състоянието и развитието на литературата и изкуствата и творческия процес на авторите.     
V. В състава на основен фонд на мемориалните музеи, посветени на отделни исторически събития, се включват оригинални предмети, документи, произведения на изкуството и други, характеризиращи събитието.     
VI. Състав на основен фонд на художествените галерии и художествените отдели към регионалните и общинските музеи:     
1. произведения на живописта - изображения, изпълнени върху различни основи в маслена, акрилна, акварелна, темперна, пастелна, дигитална, смесена и други техники;     
2. скулптура - произведения, изпълнени от гипс, мрамор, стъкло, камък, бронз или друг метал, дърво, бетон, порцелан, глина, художествени обекти и инсталации и други материали;     
3. графика - произведения, изпълнени с молив, въглен, креда, туш, пастел, дигитална, смесена техника и др.;     4. печатна графика - произведения, изпълнени в техниките: офорт, акватинта, суха игла, гравюра на мед или друг метал, литография, дърворез, линорез, сериграфия, силиграфия, дигитална, смесена техника,клишета за отпечатъци или щампи и др.;     
5. художествена фотография и видеопроизведения, изпълнени в стандартна и дигитална техника - фотоси, негативи, видеокасети, електронни носители и др.;     
6. икони, фрагменти от стенописи, църковна утвар, ръкописи с миниатюри и др.;     
7. декоративни изкуства - произведения, изпълнени в керамика, порцелан, стъкло, метал, хартия, дърво, текстил, синтетични и други материали;    
8. произведения на неконвенционалното изкуство.     
VII. Състав на основен фонд на техническите музеи:     
1. механизми, машини, технически съоръжения, апарати, прибори, инструменти, свързани с времеизмерване, геодезия, астрономия, измервателна, изчислителна, канцеларска, битова, фото- и кинотехника,оптични прибори и инструменти, физични уреди и апарати, съобщителна -телеграфна, телефонна, радио- и телевизионна техника, звукозаписваща и звуковъзпроизвеждаща техника, осветление и др.;     
2. модели и макети, създадени в процеса на техническото и технологичното проектиране, които са оригинали за следващи производства;     
3. образци от промишлени изделия;     
4. писмени културни ценности: ръкописи; редки издания на техническа тематика, техническа документация - планове, чертежи; оригинални фотоматериали - негативи и позитиви, диапозитиви, киноленти,звукозаписи, видеозаписи и др.;     
5. лични вещи на водещи имена в областта на науката и техниката и други свидетелства за научно-техническото развитие на страната.     
VIII. Състав на основен фонд на селскостопанските музеи:   
 1. зоологически материали - препарирани селскостопански животни,скелети, кожи, черепи, и колекции от вредители по селскостопанските култури и др.;     
2. ботанически материали - хербаризирани културни растения, плевели и др.;     
3. материали, свързани с въвеждането на нови култури, сортове, породи,селскостопански животни и др.;    
 4. образци от селскостопанската техника;     
5. документи и материали, свързани с развитието на селскостопанското образование и наука;    
6. веществени материали и ръкописи на видни селскостопански дейци;     
7. оригинални художествени произведения на селскостопанска тематика;     
8. оригинални фотоматериали - негативи, позитиви, диапозитиви и диаленти, киноленти, видеозаписи и звукозаписи, свързани с развитието на селското стопанство.“

§36. Приложение № 2 към чл. 9, ал. 1 се изменя така:

     Приложение № 2 към чл. 9, ал. 1 
Наименование и адрес на музея

________________________________________________________________________

АКТ
№ .........../................ г.

за приемане-предаване на движими културни ценности/движими вещи (излишното се зачертава)

На ........................................................ 20....... г.
подписаният (ата) ......................................................
(име, презиме, фамилия, длъжност в музея)
получих долу посочените движими културни ценности/движими вещи с цел ............................./дарение, покупка, експертиза, временно съхранение, изложба и др. – посочва се целта на предаването/, предадени от..........................................................................
(име, презиме, фамилия, адрес за кореспонденция, телефон, електронна поща)

№ по
ред  	Наименование на движимата културна
ценност/движимата вещ	Кратко описание състояние, 
тегло, материал, 
размери, автор и др.	Брой
(с думи)  	Забележка	
1	2	3	4	5	

Документи, придружаващи предадената движима културна ценност/движимата вещ..................................................................     

ПРИЕЛ: ................ ПРЕДАЛ: .............

Горните движими вещи са върнати на .....................................................................   

 ПРИЕЛ: ................                         ПРЕДАЛ: ................            
(подпис и печат)                                 (подпис и печат)     

Дата на връщането: ..............     ________________________________________________________________________
 УКАЗАНИЕ за попълване и ползване на акта за приемане - предаване на движими културни ценности/движими вещи
1.	Актът за приемане-предаване на движими културни ценности/движими вещи се издава от заверен кочан и се подписва от служителите, определени със заповедта по чл. 9 ал. 5, получили движимите културни ценности/движими вещи.
2.	Актът се съставя в музеите при приемане-предаване на движими културни ценности/движими вещи. Категорично се забранява приемане-предаване на движими културни ценности/движими вещи без съставяне на акт.
3.	При наличие, към акта се прилага историческа справка, разкриваща произхода на движимата културна ценност/движими вещи, чие притежание е била, за какво е служила и др.
4.	Движими културни ценности/движими вещи, съставляващи един комплект - сервиз, гарнитура, костюм и др. в акта се записват с един номер, като съставните им части се записват с индекс.
5.	В случаите, когато в музея постъпва голямо количество еднообразни движими културни ценности/движими вещи в акта се записват единичните предмети, а еднотипните (стрели, части от керамика, монети и др.) - по групи и брой материали за всяка група. В този случай към акта се прибавя и опис.
6.	В случаите, когато предаваните движими културни ценности/движими вещи са повече от полетата в образеца, се прави приложение - опис с номерация от едно към безкрайност, което съдържа посочените позиции в акта и е неразделна част от него за всеки един от екземплярите му. В акта се вписват броят на поредните номера и страниците на описите.

§37. Приложение № 3 към чл. 9, ал. 2 се изменя така:

„Приложение № 3 към чл. 9, ал. 6 

ПОЛЕВА ИНВЕНТАРНА КНИГА

№  	
Дата  	
Инвен-
тарен 
№  	
Наименование и описание 
(материал, запазеност, 
тегло, украса и др.)  	
Размери  	
Брой
(с думи)  	
Местона-
намиране  	
Изображение 	
Забележка  	

1  	
2  	
3  	
4  	
5  	
6  	
7  	
8  	
9  	

§ 38. Приложение № 4 към чл. 9, ал. 3 се изменя така: 

„Приложение № 4 към чл. 9а, ал. 1

КНИГА ЗА ДВИЖЕНИЕТО НА ФОРМУЛЯРИТЕ И РЕГИСТРИТЕ

№ по ред	Наименование и № на кочана с формуляри или регистъра
(книгата) 	От № до № или брой листа	Дата на получаване	Получател	Подпис на получателя	Дата на връщане	Подпис на длъжностното лице, водещо Книгата за движението на формулярите и регистрите	ЗАБЕЛЕЖКА
/състояние на регистъра (книгата) или кочана с актове при връщане, анулиране и др./	
1	2	3	4	5	6	7	8	9	

УКАЗАНИЕ за попълване и ползване:
Графа 1: Пореден номер на вписването;
Графа 2: Вписват се както следва: 
1. номерата на инвентарните книги;
2. номер на книгата за временни постъпления;
3. номер на книгата за научния архив;
4. номер на книгата за реставрация;
5. книгата за копията на културните ценности;
6. кочаните с актовете за приемане - предаване на движими културни ценности/вещи.
Графа 3: За книгите се попълват броят листа. За кочаните с актове се попълват първият и последният номер на формуляра от кочана.
Графи 4, 5 и 6: Вписват се датата и името и се полага подписа на лицето, което е получило книгата или кочана. 
Графи 7 и 8: Вписва се датата и се полага подписа на лицето, отговарящо за воденето на Книгата за движението на формулярите и регистрите, когато книгата или кочана се върне като приключен.
Графа 9: Вписват се състоянието на книгата или кочана с актове при връщане, анулиране и др. обстоятелства. 

§39. Приложение № 5 към чл. 12, ал. 1 се изменя така:

„Приложение № 5 към чл. 12, ал. 1 

ИНВЕНТАРНА КНИГА 
за основен фонд

Отчетно обозначение (инвентарен № и шифър) 	
Дата на записването  	
Стар инвентарен №  	
№ и дата на акта за приемане-предаване движими културни ценности/движими вещи  	
Наименование, описание (форма, материал, техника, надписи, датировка, размери и/или тегло, описание на състоянието и др.)  	
Брой
(с думи)  	
Историческа справка (къде е намерена, как, кога и от кого е изработена, битуване и други исторически сведения)  	
От кого е закупена или подарен – трите имена и адрес  	
Експертно заключение  	
Местосъхранение  	№ от регистъра за национално богатство	
Забележка  	
								
№ и дата  	
цена, лв.  				
1	2	3	4	5	6	7	8	9	10	11	12	13	

Указания за попълване на инвентарната книга за основен фонд     

Графа 1: Отчетно обозначение. То се състои от пореден инвентарен номер и шифър.  Инвентарният номер се дава на всяка движима културна ценност при записването й. Номерацията се води от едно до безкрайност. Не се допускат промени на инвентарните номера. Освободените инвентарни номера (в случай на отписване) не могат да бъдат повторно използвани за записване на движими културни ценности. 
Движимите културни ценности, съставляващи един комплект (сервиз,гарнитура, костюм и др.), се записват с един инвентарен номер. Отделните движими културни ценности,  от комплекта, получават цифрени обозначения в индекс.
Графа 2: Дата на записването. Отбелязва се датата на записването в инвентарната книга.     
Графа 3: Стар инвентарен номер. Вписва се старият инвентарен номер, ако има такъв.  
Графа 4: Номер и дата на акта за приемане-предаване на движими културни ценности/движими вещи. Вписва се номерът и датата на акта за приемане-предаване на движими културни ценности/движими вещи.     
Графа 5: Наименование и описание. Наименованието на движимите културни ценности трябва да започва с предметно наименование (оръжие бронзово,костюм мъжки, плакат печатан, снимка, ръкопис и др.). Когато е необходимо, се посочва и външно определение - модел, сух препарат и др. Описанието на документалните движими културни ценности трябва да започва с името на автора на документа или съставителя, а на тези, които нямат определен автор - названието на самия документ. Описанието на портретните фотографии (снимки и негативи) започва с името и фамилията на лицето. След това се дават данни за типови признаци на портрета - глава, бюст, цял ръст и т.н. Вписването на снимки и негативи с групови изображения започва с общото наименование на групата, след което се изброяват заснетите в групата лица. Вписването на снимки и негативи, изобразяващи различни събития, производствени процеси, пейзажи, отделни експонати и др., започва с наименованието на сюжета. При описание на снимки и негативи се посочват по възможност времето и мястото на снимката и нейният автор. В последователен ред се дават сведения за формата на движимата културна ценност (например амфора, глинена с цилиндрична форма и остро дъно и т.н.), за материала, от който е направена движимата културна ценност (например: желязо, злато,емайл, орехово дърво, кафяво-червена глина и т.н., хартия, тонирана черно, матова, бронз, памучна тъкан, мрамор), и др. За снимките се описва техният вид: оригинална (черно-бяла, цветна), диапозитив,цветен, негатив, диалента и др. Изписват се надписите и датите, ако има такива.     Размер и тегло. Дават се мерките в дължина, широчина и тегло. Кръглите сферични предмети се измерват само по диаметър (елипсовидните – по най-дългия диаметър). Движимите културни ценности от скъпоценни камъни метали се дават в карати, монетите - в грамове. В случаите, когато ценният метал представлява неголяма част от материала (монограм, плоча, винетка и др.), металът не се претегля, а се измерва в дължина и широчина и се дава общото тегло на движимата културна ценност. При костюмите се посочват най-характерните размери (широчина в раменете и талията, дължина и др.).     Състояние. Отбелязва се състоянието на движимата културна ценност, като се изброяват всички констатирани дефекти - пукнатини, разкъсвания, счупени части, петна. За скъпоценните камъни и металите се дават точните им размери и се посочват местата на празните гнезда; 
Графа 6: Брой. В тази графа се вписва броят на движимите културни ценности. 
Графа 7: Историческа справка. В тази графа се дават сведения за обстоятелствата при намирането на движимата културна ценност - мястото(землище, район и т.н.). По какъв начин е открита - при прекопаване на лозе, запазен като домашен спомен, открит случайно и т.н. Времето (ден,месец, година) на намирането ѝ трите имена на откривателя. Исторически сведения за движимата културна ценност - къде, кога и от кого е изработена, къде е битувала и др.     
Графа 8: В тази графа се отбелязват трите имена и адресът на лицето, което предава движимата културна ценност на музея.     
Графа 9 и 10: Отбелязват се номерът и датата на експертното заключение на идентификационната  комисия. Попълва се оценката в лева.
Графа 11: Местосъхранение. Със съкратени условно възприети знаци се отбелязват с молив помещението, шкафът, полицата и др., където се съхранява движимата културна ценност. 
Графа 12: № от регистъра за национално богатство. Вписва се № от регистъра за национално богатство, ако движимата културна ценност има такъв статут.
Графа 13: Забележка. В тази графа се отбелязват настъпили промени.

§40. Приложение № 6 към чл. 12, ал. 2 се изменя така:

„Приложение № 6 към чл. 12, ал. 2

ИНВЕНТАРНА КНИГА
за културни ценности - природни образци, в основния фонд

Отчетно обозначение (инвентарен № и шифър)	Дата на
записванет	№ на акта за
приемане-предаване
на
движими културни
ценности/движими вещи	Стар инв.
№
	Наименование и описание
на движимата
културна
ценност
	Описание на състоянието 	Параметри на движимата културна
ценност
(размери
на части,
тегло и др.)	Местонахождение
	Дата на
събиране
	Брой на
екземплярите
	Събрал
	От кого е
подарена
или
закупена.
Трите
имена 
	№
и дата на
експертното заключение 
	Стойност	Местосъхранение	№ от регистъра за национално богатство   	Забележка
	
1	2	3	4	5	6	7	8	9	10	11	12	13	14	15	16	17	

§41. Приложение № 7 към чл. 12, ал. 3 се изменя така:

„Приложение № 7 към чл. 12, ал. 3

ИНВЕНТАРНА КНИГА
за културни ценности - монети, в основния фонд

Отчетно обозначение (инвентарен № и шифър)	Дата на записването	№ и дата на акта за приемане-предаване на движими културни ценности/движими вещи	Стар инвентарен №	Метал	Размери	Тегло	Брой (с думи)	Запазеност/състояние/	Местонахождение (къде, кога и как е намерена)	От кого е купен или подарен (трите имена)	Експертно заключение	Държава, град, монетарница, владетел, датиране	Описание на аверса (лицето на монетата)	Описание на реверса (обратната страна на монетата)	Описание на гурта (ръба на монетата)	№ от регистъра за национално богатство   	Забележка	
											№ и дата  	цена, лв							
1	2	3	4	5	6	7	8	9	10	11	12	13	14	15	16	17	18	19	

§42. Приложение № 8 към чл. 12, ал. 4 се изменя така:

„Приложение № 8 към чл. 12, ал. 4

ИНВЕНТАРНА КНИГА 
за културни ценности - художествени произведения, в основния фонд

Отчетно обозначение (инвентарен № и шифър)	Дата на записването	Експертно заключение	Стар инв. №	Автор, месторождение при неизвестност на автора - епоха, школа (век)	Наименование на движимата културна ценност	Техника и материал	Размери	Кога е създадена движимата културна ценност, датировка	Описание, подпис, дата, надписи и др.	Описание на състоянието	Произход на творбата, от кого е постъпила, къде се е съхранявала преди това	№ от регистъра за национално богатство   	Забележка	
		№ и дата  	цена, лв												
1	2	3	
4
 	 
5	6	7	8	9	10	11	12	13	14	15	

УКАЗАНИЯ
ЗА ПОПЪЛВАНЕ НА ИНВЕНТАРНИТЕ КНИГИ НА ЗА КУЛТУРНИ ЦЕННОСТИ - ХУДОЖЕСТВЕНИ ПРОИЗВЕДЕНИЯ, В ОСНОВНИЯ ФОНД

Тази инвентарна книга служи за научна документация на всички движими културни ценности - художествени произведения от фондовете на музеите. В нея се вписват само движимите културни ценности – художествени произведения от определен род изобразително изкуство (живопис, графика, скулптура, декоративно изкуство, художествена фотография, видео- и дигитално изкуство, художествени обекти, инсталации и др.). Всяка вписана в инвентарната книга движима културна ценност получава отделен инвентарен номер.
Попълването на графите става по следния начин:
Графа 1: Отчетно обозначение. То се състои от пореден инвентарен номер и шифър.  Инвентарният номер се дава на всяка движима културна ценност при записването й. Номерацията се води от едно до безкрайност. Не се допускат промени на инвентарните номера. Освободените инвентарни номера (в случай на отписване) не могат да бъдат повторно използвани за записване на движими културни ценности. 
Графа 2: Вписва се датата на записване.
Графа 3 и 4: Вписва се номерът и датата на акта за приемане-предаване на движими културни ценности/движими вещи.    
Графа 5: Стар инвентарен номер. Тук се записва номерът, под който се е водила движимата културна ценност в предишната документация. При положение че творбата носи инвентарен номер на друг музей, същият се вписва в тази графа, но задължително се отбелязва, че това е инвентарен номер на съответен музей, чието притежание движимата културна ценност е била по-рано.
Графа 6: Автор. Тук се нанася името на автора на движимата културна ценност в следния ред: фамилно име, собствено, бащино. Ако авторът е известен с бащиното си име, то се вписва първо независимо от това, че не е неговото фамилно име. Ако авторът има псевдоним, под който е популярен и с който подписва творбите си, този псевдоним се вписва най-напред като фамилно име. Под името на автора се нанася годината на раждането му, ако е починал - също и годината на смъртта му. В случай че авторът е неизвестен, в тази графа се пише "неизвестен автор", като се указва приблизително епохата (периодът), през която движимата културна ценност е създадена, като се съди по стилистичните й особености или други ориентировъчни данни. В този случай посочването на епохата (периода или школата) следва да се базира на експертното заключение от идентификацията. В случаите, когато авторът е неизвестен, но върху творбата той се е подписал с инициали, които не могат да бъдат дешифрирани със сигурност, в тази графа се вписват инициалите на автора, а под тях се пише "неизвестен автор", като се отбелязва епохата (периодът или школата) на създаване на творбата въз основа на експертното заключение от идентификацията. 
Графа 7: Наименование на движимата културна ценност. В тази графа се вписва оригиналното наименование на движимата културна ценност, дадено й от автора, или наименованието, с което е била изложена за първи път. В случай че липсват, поставя се наименование, което да съответства най-много на сюжета и което е одобрено предварително с експертното заключение от идентификацията. Под наименованието на движимата културна ценност се поставя годината на нейното създаване според автора или други източници. При липса на точна датировка се посочва приблизително времето на създаването, като вписването става въз основа на експертното заключение от идентификацията. 
Графа 8: Техника и материал. За живописните творби се отбелязва основата, върху която авторът е рисувал, например платно, дъска, шперплат, картон, хартия, ламарина, стъкло, кожа, пластмаса и др., както и видът на боите, които са употребени, например: маслени бои, темпера, гваш, акварел и др. Ако е приложена смесена техника, в такива случаи се отбелязва "смесена техника" и се добавя пояснение за употребените материали при тази техника, например: "темпера и маслени бои", "акварел и гваш" и т.н. За скулптурните творби се отбелязва материалът, от който е изработена (отлята, излята) скулптурата, например глина, теракота, гипс, гипс патиниран, цимент, железобетон, мозайка, бронз, алуминий, дърво, стъкло, майолика и др. За графичните творби се отбелязва техниката, в която е изпълнена графиката, например: литография, офорт, суха игла, дърворез, линолеум, смесена техника и др. Рисунките, които е прието да се причисляват към графиката, се вписват в тази графа с определението "рисунка", след което се добавя съответно според случая "с въглен", "с креда", "с пастел", "със сангин", "с молив" и др. Ако е употребен инструмент за нанасяне на материала, се отбелязва примерно: "рисунка с перо и туш", "рисунка с клечка и туш" и др. Материалите акварел, гваш, темпера и маслена боя, които обикновено се нанасят с четка, също се отбелязват така: "рисунка с акварел", "рисунка с гваш" и др. Смесената техника се отбелязва примерно така: "рисунка с перо, туш и акварел", "рисунка с акварел и гваш", "рисунка с акварел и сангин", "рисунка с акварел и пастел" и др. (Забележка. Творбите, изпълнени с акварел, темпера, пастел и маслена боя и др. върху хартия, картон, платно и др., се завеждат в книгата като графики - рисунка само ако имат характер на такива. Сложноизградените колоритно и тонално творби с посочените материали се записват като живописни произведения. Движимите културни ценности, за които е трудно да се определи към какъв жанр да се причислят (графика или живопис), се представят за определяне пред експертна комисия.)
Графа 9. Размери. На външна рамка. На живописните творби, рисувани на платно, опънато на подрамка, се отбелязват размерите на платното, като се измерва само лицевата страна, върху която е рисувано. Подгънатите части на платното, чрез които то е заковано на подрамката, не се вземат под внимание. Ако творбата е рисувана върху платно, което е без подрамка, тогава се измерва цялата му ширина и дължина, включително и крайните части, които са определени за подгъв при опъването върху подрамката. При отбелязването на размерите на живописните творби, рисувани върху други материали (дъска, картон, хартия и др.), се вземат размерите на плоскостта, върху която е рисувано, независимо от това, че краищата в някои случаи могат да бъдат непокрити с живописен слой. При вписването на размерите на творбите най-напред се описва размерът на височината, а след това на хоризонталната част (широчината). Измерването става от средата на горната страна до средата на долната страна на картината, а също така от средата на лявата до средата на дясната страна на картината. При вписването на размерите на творби, рисувани върху дебели основи (например иконите), след височината и широчината се посочва и размерът на дебелината на картината. За измерване на скулптурните творби се отбелязват крайните точки, по които се вземат основните размери - височина, широчина. Скулптурните творби, поставени върху подложки от друг материал (кубчета и др.), се измерват без тези подложки, дори ако са закрепени здраво и трайно към тях. Ако съответната скулптурна глава или фигура има подложка, създадена от автора монолитно и представляваща един неразделен художествено осмислен детайл от творбата, в този случай височината на творбата се измерва заедно с тази подложка. Редът, по който се вписват размерите на скулптурните творби, е следният: височина, широчина. При графичните творби се измерват височината и ширината на оригиналния лист хартия, върху която са отпечатани или рисувани (както при живописта), а така също и размерите на изображението върху листа. При графиките в техниката на литографията, офорта и др. се измерват височината и широчината по размерите на плочата, които личат върху листа след отпечатване, независимо от това, че в някои случаи художникът не е запълнил с изображение цялата площ на тази плоча или литографския камък. При графичните творби, където няма ясно геометрично очертание на изображението, а така също няма следи от плочата (както при рисунките), като основни размери на височината и широчината се посочват разстоянията между най-крайните точки на изображенията горе и долу, ляво и дясно. При видео инсталации се вписва времетраенето и цветността на записа. 
Графа 10: Вписват се датата и периодът, в който е създадена творбата.
Графа 11: Описание. При живописните, скулптурните и графичните творби се описва накратко сюжетът, като се отбелязват два-три характерни детайла, които помагат да се отличи описваната творба от други такива с подобен сюжет. При портретите например може да се изтъкне позата на портретувания, някоя подробност от тоалета му, цветът на фона и др. При отбелязването на характерни детайли следва да се посочи къде се намират в картината, например "горе вляво", "долу вдясно", "близо до десния край на картината", "на преден план", "в далечината" и т.н. Определянето кое е в ляво или дясно при описването на фигурите и предметите в картината са прави от позицията на описващия (зрителя). Ако авторът се е подписал и отбелязал годината на създаването на творбата, тези данни също се включват в описанието. Например "долу вдясно", подпис на автора "Н. Петров 1909 г.". 
Графа 12: Описание на състоянието. Описва се състоянието на запазеност на творбата при постъпването й в галерията. Ако творбата е добре запазена, в графата се записва само "запазена". В случай че съществуват повреди, те се описват, като конкретно се посочват по-съществените от тях, например "скъсване на платното горе вдясно", "голяма драскотина долу, близо до левия ъгъл на картината", "напукване на масления слой на три места в областта на челото на портретуваната фигура", "картината е силно замърсена", "пропукване на гипса в областта на шията", "отчупване на част от дясното ухо", "измачкване на картината в горния ляв ъгъл" и т.н. При наличието на много повреди, които трудно се подават на подобно описание, те се отбелязват обобщено. Например "творбата е в много тежко състояние", "множество олющвания и напуквания на масления слой", "платното е скъсано на множество места", "голям брой драскотини, особено в горната част на платното", "фигурата е напукана на много места и липсват отделни парчета" и т.н. Ако личат следи от реставрацията, те също се отбелязват. 
Графа 13: Произход. Описва се от кого е постъпила и къде се е съхранявала преди това.
Графа 14: № от регистъра за национално богатство. Вписва се № от регистъра за национално богатство, ако движимата културна ценност има такъв статут.
Графа 15: Забележка. В тази графа се отбелязват всички изменения, настъпили в движимата културна ценност след инвентирането, извършени проверки, отписване, при консервиране и др.

§43. Приложение № 9 към чл. 12, ал. 5 се изменя така:

„Приложение № 9 към чл. 12, ал. 5
КНИГА
за обменен фонд

Отчетно обозначение (инвентарен № и шифър)	Дата на вписване	Експертно заключение	№ и дата на акта за приемане-предаване на движими културни ценности/движими вещи	Стар инвентарен №	Движима културна ценност - наименование, описание (форма, материал, датировка, произход, техника и технология на изпълнение, размери, тегло, и др.)	Брой (с думи)	Описание на състоянието	№ и дата на документ за отписване	Забележка	
		№ и дата	Цена в лв.								
1	2	3	4	5	6	7	8	9	10	11	

 	 			 	 	 	 	 	 	 	

§44.  Приложение № 10  към чл. 12, ал. 6 се изменя така:

„Приложение № 10 към чл. 12, ал. 6

ИНВЕНТАРНА КНИГА
на научно-спомагателния фонд

Отчетно обозначение (инвентарен № и шифър)	Дата на записване	Експертно заключение	№ и дата на акта за приемане-предаване на движими културни ценности/движими вещи	Движима вещ - наименование, описание (форма, материал, размери или тегло, състояние и др.)	Брой (с думи)	От кого е откупена, подарена или изработена- име, презиме и фамилия 	Местосъхранение	Забележка	
		№ и дата	Цена в лв.							
 1	2 	3 	4 	5	6	7	8	9	10 	

§45. Приложение № 12 към чл. 20, ал. 2 се изменя така:

„Приложение № 12 към чл. 23, ал. 1

КНИГА
за временно постъпление на движими културни ценности

№ по ред	Дата на записването	Отчетно обозначение (инвентарен № и шифър)	№ и дата на акта за приемане-предаване на движими културни ценности	Движима културна ценност, наименование, описание - форма, материал, размери или тегло и др.	Брой (с думи)	Описание на състояние	Откъде постъпва	Срок на връщане	Дата и № на акта за връщане	Забележка	
1 	2 	3 	4 	5 	6 	7 	8 	9 	10 	11 	

§46. Приложение № 13 към чл.23, ал. 1 се изменя така:

„Приложение № 13 към чл. 32, ал. 4

УТВЪРЖДАВАМ:
ДИРЕКТОР   ....................

ПРОТОКОЛ	№	Наименование на музея	
за брак на движими културни ценности/предмети от	 	 	
фонд на музея	 	 	
 	Дата:	Адрес:	
 	 	 	
Комисия в състав:	
Председател - трите имена и длъжност	
.......................................................................... 	
Членове - трите имена, длъжност	
1.	
2.	
съгласно Заповед № ...../.......г.на директора на музея	
1. Инвентарни номера и наименование:	
2. Състояние	
3. Предложения на комисията за начина за ликвидация 	
Председател: ............... 	
подпис	
Членове:	
................ 	
подпис	
................ 	
подпис	

§47.  Приложение № 15 към чл. 32, ал. 4 се изменя така:

„Приложение № 14 към чл. 32, ал. 6

АКТ	
за ликвидация	
	
№.............../....................г.	
 	
Днес...............................................................г. комисия в състав:	
председател: .......................................................................................................................................................................	
(трите имена и длъжност)	
членове:	
1. ................................................................................................................................................................................	
(трите имена и длъжност)	
2. ...............................................................................................................................................................................	
(трите имена и длъжност)	
назначена със Заповед № ......................../................................ на директора на .......................................................................	
извърши ликвидация на движими вещи/предмети както следва:	
 	
№ по ред	Инвентарен №	Наименование	

 	 	 	
Ликвидацията се извърши чрез	
Приложения:	
1. Заповед на директора на музея	
2. Протокол за брак	
4. Писмо на собственика /не се прилага при бракуване на предмети от научно-спомагателния фонд/	
3. Писмо на министъра на културата /не се прилага при бракуване на предмети от научно-спомагателния фонд/	
КОМИСИЯ:	
председател:	...............................................................	
 	(подпис)	
членове:	..............................................................	
1. ................................................	............................................................	
 	(подпис)	
2. ................................................	............................................................	
 	(подпис)	

Заключителна разпоредба
§48. Наредбата влиза в сила от деня на обнародването й в Държавен вестник.